Archived at http://orgprints.org/3894 

Mindre sygdom i økologisk dyrkede kepaløg

Sortsforsøg ved Danmarks JordbrugsForskning, Årslev viser, at økologisk dyrkede kepaløg nok giver mindre udbytte, men også giver mindre frasortering. 

3 års sortsafprøvninger (2000-2002) af løg-sorterne ’Bristol’ ’Hyskin’ ’Profit’ ’Starito’ og ’Summit’  viser ikke overraskende, at økologisk dyrkede løg giver et lavere udbytte end tilsvarende konventionelt dyrkede. Dog kan en del af udbytteforskellen forklares med, at de økologiske løg, af hensyn til ukrudtsbekæmpelsen, er sået i enkeltrækker, mens de konventionelle løg er sået i dobbeltrækker, og dermed oppebærer et højere planteantal. I gennemsnit opnåedes et bruttoudbytte på 70 t/ha i det konventionelle dyrkningssystem mod 39 t/ha i det økologiske, svarende til en difference på 44%.

Denne difference reduceres, hvis udbytterne omregnes til nettoudbytter og korrigeres for frasortering, idet gennemsnitligt 84% (vægt%) af de økologiske løg var brugbare, mens det kun var tilfældet for 76% af de konventionelle. Det giver efterfølgende et brugbart udbytte efter lagring på hhv. 48 t/ha for de konventionelt dyrkede mod 29 t/ha for de økologiske. Differencen er nu 39%. 

Resultaterne viser videre, at det enkelte løg fra det økologiske system gennemsnitligt er mindre end det konventionelt dyrkede løg. I gennemsnit vejede et økologisk løg 78g, mens det konventionelle vejede 96g. Udbytteforskelle kan ses i tabel 1.

  Tabel 1. Udbytteforskelle i hhv. et konventionelt og et økologisk dyrkningssystem.
	Plante-antal pr. m. række	Bruttoudb. (t/ha) v. høst	Nettoudb. (t/ha) efter lagring	Brugbart udb. (vægt %) efter lagring	Gns. Vægt pr. løg (g)	Hoved-frasorteringsårsag (antal %)	
Økologisk	21	39	29	84	78	Halsløg (2)
”Glassede løg”  (7)	
Konventionel	31	70	48	76	96	Råd/Svamp (7)
”Glassede løg” (9)	

Frasorteringsårsager
Generelt har der været lavere frasortering (antal%) i det økologiske end i det konventionelle dyrkningssystem. I det konventionelle system var den hyppigste frasorteringsårsag foruden udvendig glassethed, råd- og svampeangreb. 

Der er tendens til at andelen af delte eller afskallede løg eller løg med revnede løgskaller også er lidt større blandt de konventionelle løg, men forskellene er ikke store nok til at konkludere, at det skyldes dyrkningssystemet alene.

I det økologiske system var den hyppigste frasorteringsårsag foruden udvendig ”glassethed”, forekomst af halsløg. Den primære forklaring på denne forskel skal sandsynligvis findes i  plantetætheden. Lav plantetæthed øger risikoen for udvikling af halsløg. Høj plantetæthed påvirker og stresser planterne en lille smule, men lige akkurat nok til at løgene afmodnes hurtigere og det giver en bedre lukning omkring løghalsen (van Bruggen, 1995). I netop gennemførte forsøg var plantetæthederne henholdsvis. 21 planter pr. m række i det økologiske system og 31 planter/m række i det konventionelle. I tabel 1 er nogle af de to dyrkningssystemers vigtigste frasorteringsårsager angivet.

Sortsforskelle
Det har ikke været muligt at udpege bestemte sorter som bedst egnet til det ene dyrkningssystem frem for det andet. Der er ganske vist små sortsforskelle, men der er ikke noget system i forskellene. En sort, der klarer sig godt i det økologiske system, klarer sig typisk også tilfredsstillende i det konventionelle system. 

Helt konkret er der forskelle i bruttoudbytterne. Sorterne ’Profit’ og ’Summit’ giver de signifikant største udbytter, mens ’Hyskin’ giver det laveste. Hvis disse udbytter ligeledes korrigeres for frasortering, går ’Hyskin’ fra at give det laveste bruttoudbytte til at give et nettoudbytte svarende til ’Bristol’ og ’Profit’. Dette indikerer en sort med god lagringsstabilitet og dermed høj dyrkningssikkerhed, idet registreringerne for frasortering er foretaget efter lagring, og dermed også er et udtryk for de enkelte sorters lagringsegnethed.

Hvad angår forekomsten af råd og svamp, må ’Bristol’ karakteriseres som den af de afprøvede sorter, der har den absolut laveste tolerance. I gennemsnit gav råd og svamp anledning til frasortering af 6% løgene af denne sort. Størst tolerance har ’Hyskin’ med en gennemsnitlig frasortering på 2%. 

For de øvrige frasorteringsårsager er forskellene ikke så store, men generelt gælder, at ’Summit’ og ’Profit’ ofte placerer sig som sorter med lave frasorteringsmængder. Nogle sortsindividuelle nøgletal er præsenteret i nedenstående tabel.

 Tabel 1. Sortsforskelle uden hensyntagen til dyrkningssystem. Udbytter og frasorteringsårsager fremhævet
               med fed er signifikant højest.
Sorter	Gns. Bruttoudb. (t/ha)	Gns. Vægt pr. løg (g)	Gns. Nettoudb. (t/ha)	Hovedfrasorterings-årsager (antal %)	
’Bristol’	54	88	42	Råd/svamp (6)
”Glassede” (9)	
’Hyskin’	52	86	43	Halsløg (2)
”Glassede” (8)	
’Profit’	57	86	46	Råd/svamp (4)
”Glassede” (7)	
’Starito’	54	89	42	”Glassede” (11)	
’Summit’	56	87	48	”Glassede” (6)
Generel lav frasortering	

Løgskimmel
Det danske klima giver ideelle betingelser for etableringen af svampen Peronospora destructor, der forårsager løgskimmel. Løgskimmel kan være et alvorligt problem i økologiske dyrkningssystemer, da der ikke i lighed med det konventionelle system findes bekæmpelsesmuligheder. 

Alle 3 år blev der observeret løgskimmel, men i de økologiske parceller blev angrebet typisk konstateret ca. 3 uger senere end i de konventionelle. Det skyldes hovedsageligt at planterne i de konventionelle parceller står tættere, er større, og har flere blade. Tætte planter holder bedre på fugt og varme, og skaber dermed gode betingelser for etableringen for skimmelsvampen i sensommeren (van Bruggen, 1995). 

En mulig foranstaltning til at i mødekomme skimmelproblemet i de økologiske dykningssystemer, er at anvende planteløg frem for såløg. Planteløgene får et udviklingsmæssigt forspring, når ”sæsonen” for skimmelsporer sætter ind i forhold til såløgene. En anden fordel ved planteløgene er, at der kan opnås et større og tidligere udbytte, såfremt de dyrkningsmæssige forhold er optimale, (Grevsen & Sørensen, 2001). Løgene bør ikke etableres i marker, hvor sollyset forhindres i at tørre planternes bladoverflader (Bjørn & Thinggaard, 1999).

I relation til skimmel, er det kun relevant at betragte det økologiske dyrkningssystem, da det primært er her sortsforskellene kan udnyttes i forhold til en evt. angrebssituation. ’Summit’ er en sort med generelt lave angrebsniveauer (3% af bladarealet) umiddelbart før begyndende topfald, mens ’Starito’ har tendens til højere angrebsniveauer (11% af bladarealet). De øvrige sorter fordeler sig jævnt mellem disse to sorter.

Sorterne ’Summit’ og ’Profit’ de sorter, der gennem forsøgene har klaret sig generelt bedst. Det er begge sorter med lav frasortering og som samtidig giver fornuftige udbytter. Resultater givet i denne artikel er baseret på de forhold, der gør sig gældende ved forskningscenter Årslev, Danmark.

Se endvidere Bjørn og Fruekilde (2003) for en mere uddybende beskrivelse af forsøget.

Anvendt litteratur:

Bjørn, G.K. & Fruekilde, A.M. (2003): Kepaløg (Allium cepa L) dyrket økologisk og konventionelt – ligheder og forskelle. 
Grøn Viden, Havebrug 2003 nr. 153.

Bjørn, G.K. & Thinggaard, K. (1999): Hvordan mindskes løgskimmel i økologisk dyrkede spiseløg? Forskningsnytt, 1999. nr1, p16-18. 

Grevsen, K. & Sørensen, J.N. (2001): Planteløg kontra såløg
Grønne Fag, Grønsager, 2001. nr.2  p16-19.

Van Bruggen, H.C.A. (1995): Plant disease severity in high-input compared to reduced-input and organic farming systems.
Plant Disease 1995, vol.79, nr.10 p.976-984.